Det Herrens år 1901.
I Arga, en by i Ourenseprovinsen, hersker markise Marino-
- en spansk aristokrat og despotisk, ond jordejer-
- over området. Hun gifter sig af bekvemmelighed for at få en arving-
- som passer jorderne med fast hånd, som hun selv gør-
- men det lykkes ikke manden at gøre hende gravid.
Markisen er utålmodig og promiskuøs-
- og bedriver forgæves utugt med enhver kønsmoden, rask mand.
Hendes mand, en svag og genert mand, som frygter hende-
- gør intet for at forhindre det.
En aften ankommer en sigøjnerkaravane til byen-
- for at optræde der.
Markisen falder for en sigøjner-knivkaster.
Efter et mislykket forførelsesforsøg-
- sender hun sine mænd ud-
- for at kidnappe ham og føre ham til hende.
Hun lænker ham fast til sengen, sætter sig på ham-
- og tager hans sæd.
Så, da hun endelig mener, at det er lykkedes-
- af frygt for, at barnets virkelige far skal afsløres-
- udsletter hun og hendes håndlangere lejren-
- og dræber alle i karavanen:
Mænd, kvinder og børn.
Inden sigøjnerens mage tager sit sidste åndedrag-
- forbander hun markisen.
Ni måneder senere føder markisen en flot søn.
I løbet af sine første år vokser han sig stærk og rask...
...men da han fylder ti år-
- sætter forbandelsen ind...
...og ondskaben rammer Arga.
GAME OF WEREWOLVES
- Tomás, mormor her. Hvor er du? - Aner det ikke. Omkring 20 km væk.
Huset har stået tomt i 20 år. Det er sikkert forfaldent.
Hvad vil du dog der? Huset er enormt.
Jeg klarer mig, mormor.
- Hvorfor laver de den slags pjat? - Det er en hyldest. En hyldest.
Jeg er sikkert den eneste kendte person, der har boet der.
- Sludder. Du er ikke kendt. - For dem er jeg en kendt forfatter.
- Til en roman, som ingen har læst! - Mormor, jeg er dit eneste barnebarn.
Det er sejt at få byens nøgler. Mon mine forældre havde nydt det?
De havde været ligeglade, og det burde du også være!
Du holdt op med at komme der, da du var 15. Det er et ondt område.
Jeg tænker på at blive der og skrive en roman til.
- Hvabehar? Jeg hørte det ikke! - Mormor! Kan du høre mig?
Vito! Du må ikke tisse.
For fanden da! Satans...
Vito! Heller ikke der.
Her boede jeg, til jeg var 15.
I dette værelse.
Hele min barndom.
Hvor har jeg onaneret mange gange i denne seng.
Og det her er loftet. Jeg var hunderæd for at gå herop.
Kom nu! Gå ind, din kryster.
Se selv... Her er ingen, din bangebuks.
Slet ingen...
Alle tiders! Mus.
Lad være. Det er uhygiejnisk.
Jeg blev tit meget bange.
Sådan er det, når man er barn.
For meget fantasi...
Føj for pokker!
Jeg husker en dag...
Jeg har aldrig været så bange i hele mit liv.
Jeg gik herop med Calisto, min barndomsven.
Han fortalte en historie om en heks, der boede i garderobeskabet-
- og som spiste lungerne på børn, hvis de var for nysgerrige og åbnede.
Det var som pokker!
Jeg blev så bange, at jeg tissede i bukserne. Jeg var 13 år dengang.
Jeg sov hos mine forældre en hel uge på grund af heksen.
Hvad er det? Har du færten af noget?
Heksen?
Nej, der er ingen, fjols.
Du er en pivskid.
Sikke en masse støv...
Dine lunger! Giv mig dem!
Men først skal du tage mig! Tag mig!
Dit svin!
Fanden tage dig, Calisto! Du skræmte livet af mig.
Pissede du i bukserne? Jeg vidste ikke, at du sov hos dine forældre.
Hvordan fanden kom du ind?
Gennem haven. Jeg har ventet her i flere timer.
Er du byens dragqueen, eller hvad?
Det var min mormors. Jeg smider aldrig noget ud.
Jeg ser ingen pilgrimme. Går pilgrimsruten ikke forbi her?
Jo, det gør den, men de vælger en anden vej.
- Har du en kæreste? - Tja...
- Nej, ikke længere. - Forlod hun dig?
Vi var enige. Det er hendes hund.
Hun skred, og du hænger på køteren. Sikke en kælling!
Sådan var det ikke, Calisto.
Måske lidt...
- Hvordan går det med dig? - Fint.
Jeg arvede min fars jord og traktor. Det er mit arbejde nu.
- Er du gift? - Hvem? Mig? Nej...
Alle pigerne er rejst til Madrid. Og her er næsten ingen får tilbage.
- Hvor længe bliver du? - Så længe det er nødvendigt.
Jeg vil skrive en ny roman. Vil du høre?
- Vi kan jo ses, hvis du bliver her. - Jeg arbejder. Jeg holder ikke ferie.
- Ja, vi ses jo nok. - Sikkert...
TILBAGE TIL MINE RØDDER
Du er Marino. Tomás Marino, ham forfatteren.
- Rosas barnebarn. - Ja...
Hvem er jeg?
Din morbror Evaristo, for pokker da!
- Kan du ikke genkende mig? - Jo, selvfølgelig.
For satan hvor er du vokset! Du er jo blevet en mand.
For fanden da!
Hør her, alle sammen!
Denne unge mand er Rosas barnebarn.
Marino, forfatteren.
Lille Tomás! Du er blevet stor.
Jeg holdt dig, da du var lille. Jeg har tit tørret dig i rumpen.
Kan du ikke huske mig? Jeg er Nica!
Nej, og jeg ved ikke, hvordan jeg kunne glemme det.
Kom, nu går vi.
- Hvad vil du have? - Et glas tonic, tak.
- Det har vi ikke. Vi har Pitusa. - Hvabehar?
Pitusa, sodavand.
- Drik noget stærkt. Du er jo voksen. - Nej, det er ikke det.
- Jeg er holdt op. - Med hvad?
- At drikke alkohol. - Hvorfor det?
Der er masser af alkohol her.
Paco, skænk to glas orujo.
Nå, hvordan ser landsbyen ud?
Præcis som før, ikke?
Udviklingen er ikke nået hertil endnu. . Det er nok bedst sådan.
Jeg vendte tilbage hertil for lede efter mine rødder-
- og blive inspireret af fortiden. Kontakte min muse.
Vi har stadig en manuel telefoncentral her-
- men med lidt tålmodighed kan du ringe til hvem du vil.
Er borgmesteren her? Jeg ved intet om fredagens ceremoni...
Her har du ham!
Repræsentant for AEP.
Argas enhedsparti. Jeg er blevet genvalgt fire gange.
Vær ikke urolig for på fredag.
Et par glas vin, nogle taler, og så er det klaret.
Og gæster? Nogen fra de lokale myndigheder eller en stor kanon?
Nej, så få som muligt.
Indbyggerne, borgmesteren og...
...den kirkelige autoritet. - Jeg vidste ikke, at du var...
Jeg byder dig velkommen, på byens vegne.
Op med dig, mester!
- Hvad laver du? - Hvad vil du her?
- Vække dig! Vi skulle jo spise frokost. - Fandens, klokken er to!
Hunden har pisset på gulvet. Du lufter ham jo ikke.
Hvorfor råber alle i byen så forbandet meget?
Det ved jeg ikke.
Du har en allerhelvedes masse tømmermænd, hva'? Benægt det ikke.
Nej, men jeg tror, at de brækkede min ryg.
Jeg læste din bog.
- Syntes du om den? - Tjo...
- Men den var lidt tung. - På hvilken måde?
500 sider med to gutter, som snakker over en flaske likør...
...er jo ikke skidemorsomt. - Det var en metafor for alkoholisme.
Men jeg syntes om den.
Selv om jeg ikke læser meget. Kun manualer til tærskere og den slags.
For resten, hvornår blev min morbror præst? Det anede jeg ikke.
Der er han ikke. Præsten rejste, og han tog kraven på, og så var det klaret.
Han er en religiøs tosse. Det er de alle sammen.
Hvorfor rejste præsten?
Hullet fører til klostertunnelerne. Du finder ham ikke, hvis han falder i.
Væk derfra!
Kan du huske al det vås, de sagde for at skræmme os-
- om at tunnelerne var fulde af ånder og forbandelser-
- så vi ikke skulle lede efter anarkisternes geværer?
De finder stadig en masse bras fra borgerkrigen.
En fyr fandt dynamit.
- Virker det? - Det tor jeg ikke.
Jeg kan huske, at min morfar fortalte en historie om en lade.
Han sagde, at et 100 år gammelt monster boede der-
- og at jeg ikke skulle komme i nærheden, og jeg troede på det!
Jeg tror, at den lå her i nærheden.
- Lad os lede efter den. - Glem det.
- Det bliver sjovt. - Glem det, sagde jeg.
Sig ikke, at du tror på det sludder.
Hør på mig, Tomás.
Her er ikke som inde i byen.
Folk er anderledes, området er anderledes-
- og også det, der sker her. Du skal ikke grine ad det.
Vito! Nej!
Vito!
Hvor helvede er du? Forbandede møghund...
Det her må være den berømte lade.
Hvad var det?
Der må være en hund derinde. Ikke sandt?
Eller en tæve, og du er liderlig. Fjols...
Kom nu. Jeg er træt af dig.
Du må ikke komme med, hund. Dyr er ikke tilladt ved ceremonien.
Kun onkel Evaristo, men ingen andre.
Tomás, godt at se dig!
- Hvad laver du her? - For fanden, sikke en mega villa!
For at betale din gæld?
Jeg er her på grund af ceremonien. Jeg er jo din forlægger.
- Har min advokat ringet til dig? - Hvorfor ikke løse det som venner?
Vi må tale om det en af dagene. Og om hvad du skriver.
Over mit lig...
"En af dagene"? Hvad mener du?
Jeg ville blive her, så vi kan få styr på tingene.
- Blive hvor? - Her! Du har jo masser af plads.
Ærligt talt var jeg nødt til at forlade Madrid. Jeg har nogle småproblemer.
Når bare politiet ikke kan finde mig. Jeg har smidt mobilen ud.
Har du satellit her? Der er en vigtig kamp i morgen.
Kommer der piger til festen? Jeg er vild med tøser fra landet.
Tog du hele familien med?
Hej, onkel. Hvad laver I her? Er festen ikke på rådhuset?
Hvem er det?
Min litterære agent. Det siger han, i hvert fald.
Hvad helvede?
Få mig ned herfra. Hvad foregår det?
Vågn op, Mario!
Vågn op! Vågn op, for fanden!
Han er såret. Tilkald en læge!
Slip mig fri, for helvede! Kom nu!
Er I blevet tossede?
I aften...
...med Herrens nåde...
...vil den forbandelse, som har ramt vores by i 100 år...
...blive brudt. - Hvilken forbandelse?
- Hvad taler du om? - Familien Marinos blod...
...som tidligere var vores forbandelse...
...vil nu befri os fra det onde!
Lad os bede.
Hvis blod?
Jeg giver mig. Jeg er bange.
Jeg er ved at pisse i bukserne. I gjorde det forbandet godt!
Slip mig nu fri. Slip mig fri!
Mario!
Vågn op, for fanden!
Hvad vil du gøre?
- Vær ikke så onde! - Jeg beklager, min søn.
Tænk på Jesus, hvis det er nogen trøst.
Hans opofrelse reddede menneskeheden.
Din vil redde en landsby.
Sikke en opofrelse?
Sikke et slag! Det slog mig næsten ihjel.
- Hvor er vi? - De smed os ned i en grotte.
- Hvem? - Landsbyboerne!
- Hvorfor det? - Du skylder dem måske penge.
Kun hvis de har investeret i lydbøger for døve.
Har du en lighter?
Se! Det er vist et kirkelys eller noget.
Det er et sært lys!
Det er dynamit! Fra borgerkrigen.
- Er det her en tidstunnel? - Hold bøtte! Tag den her.
Hold den.
Rør ikke ved noget!
Du skal ikke gø.
Vito, find Tomás.
Hvor er han? Find ham.
Nej, Vito!
Ikke den vej.
Ikke den vej. Find Tomás!
Stik mig en. De bedøvede mig. Jeg kan stadig mærke det.
Stik mig en på kassen, så jeg vågner op.
Du er sgu da for dum!
- Skulle jeg ikke stikke dig en? - Bare en lussing.
- Skal jeg give dig en til? - Nej, det er fint.
Jeg er glad for at kunne hjælpe.
Sagde de, hvorfor de gjorde det?
Noget om en forbandelse og Marinos blod. Jeg forstod det ikke.
- Marino! Det er sgu din familie! - Det fik du ud af at komme.
Det må være de gamle klostertunneler.
Det føles betryggende, at det er hellig jord.
- Din by er ikke særlig gæstfri. - Nu ikke mere brok!
- Det her er uhyggeligt. - Jeg er ved at skide i bukserne.
Herre, min djævel! Ved du, hvor vi er?
Jeg håber, at du ved, hvad du gør.
Herregud...
Hvad fanden er det der?
Aner det ikke. Det ser ud som...
Det ligner en menneskekrop eller et dyr.
Det stinker.
Måske et vildt dyr... En muldvarp eller en mår.
Føj for fanden...
Det der ser ud som ben.
Det er nok rotteben.
De er for store.
- Se efter. - Det kan du gøre.
- Det er din by. - Nej, Madrid er min by.
De gav dig byens nøgler, ikke mig. Jeg må ikke røre noget.
- Skiderik! - Kom nu! Vær ikke en kujon.
Fjern sækken.
Slip! Gå væk fra mig!
- Hjælp mig, Mario! - Rør ham ikke!
Hvad er det der?
Løb! Løb!
- Kommer han? - Se ikke bagud. Kom nu!
Den vej!
Faklen!
Tænd den! Med lighteren!
Calisto! Hjælp os!
- Tag fat! - Træk!
Træk!
- Hvad helvede var det? - Stille! Vagterne kan høre dig.
Stille?! Vi blev jagtet af en omvandrende ulv på to meter!
Hold nu bare kæft!
Du så ham! Hans tænder, og den stank!
- En lussing havde været nok! - Vi må væk.
- Ellers kyler de os ned igen. - Sæt nu han kommer ud?
- Hullet er sikkert for dybt. - Jeg nægter at gå ned og se efter.
Kom, nu går vi! Kom så, Vito!
Evelio?
Hvor pokker er du?
- Hvad helvede sker der? - Det er forbandelsen.
Hvilken forbandelse?
Din families forbandelse.
For 100 år siden blev byen styret af din oldemor, markise Marino.
Min mormors moster?
Hun var en modbydelig, ond heks.
Hun ville have børn, men hendes mand kunne ikke...
En aften kom en sigøjnerkaravane.
Hun blev lun på en, kidnappede ham og tog ham.
- Voldtog hun ham? - Og så dræbte hun ham.
Og hele karavanen.
Sigøjnerens kone forbandede din oldemor, inden hun døde.
Da hendes søn fyldte ti år, blev han forvandlet til en ulv-
- og byen blev ramt af død og ulykke.
Først når 100 år er gået, præcis 100 år...
...og udyret har ædt en Marino af mandligt køn af samme blod-
- hæves forbandelsen, og udyret genvinder sin menneskelige form.
Men hvis det ikke sker-
- vil en endnu værre ulykke ramme byen.
- Det er da en skrøne! - Den minder om dine.
I så det med jeres egne øjne.
I 60 år har udyret terroriseret og dræbt over 100 indbyggere.
For 40 år siden lykkedes det dem at fange det og låse det inde i laden.
- Hvorfor dræbte de det ikke? - På grund af forbandelsen.
Følger man ikke sigøjnersken ord, vil der ske noget endnu værre.
Hvorfor har ikke jeg hørt om det i alle mine år her?
Det er en hemmelighed. Kun de lokale ved det.
Altså, de har ventet på, at 100 år skulle gå-
- og nu inviterer de mig hertil, for at bæstet skal æde mig.
Det er 100 år siden i aften.
Det var godt nok fandens...
Det er vanvid! Hvorfor åd han ikke min onkel Evaristo?
Han er ikke en Marino. Han er fra din fars side.
Hvorfor døde han ikke af sult, hvis han var spærret ind så længe?
- De fodrede ham. - Med kål og flæsk, eller hvad?
- Byens børn! Han åd børnene! - Nej, vær nu ikke fjollet!
Nej.
De gav ham vildfarne pilgrimme. Pilgrimsvandringen er jo i nærheden.
Hvor længe har du vidst det?
Min mor fortalte det, inden hun døde.
Hvorfor sagde du ikke noget? Ville du lade dem dræbe mig?
Jeg vidste ingenting. Jeg fik det at vide i aften.
- Hvorfor advarede du mig ikke? - Hvorfor?
I 15 år var du min bedste ven, og så forsvandt du bare.
Ingen telefonsamtaler, ingen breve - ingenting!
Du opførte dig som en skiderik. Hvorfor skulle jeg tænke på dig?
Fordi det er forkert at slå ihjel, selv om det ikke er overlagt?
Som sagt, jeg vidste ikke, at de ville ofre dig.
- Jeg fik det at vide for sent. - Alle er skøre i hovedet her!
Jeg bor her faktisk.
Udyret åd mine bedsteforældre. De døde ikke i en brand, som man sagde.
Det er forfærdeligt, men jeg fik ikke chancen for at rejse. Slet ingen!
Hvorfor er her kun gamle mennesker?
Børnene vokser op og bliver sendt ind til byen.
Folk her vil bare beskytte Arga.
Sig, hvad du vil, men jeg ringer til politiet.
- Hvor er telefonen? - Ovenpå.
Det er tosset at ringe til politiet.
- Hvem fanden er du? - Mario Zabardiel, kendt forlægger.
Jeg udgiver bøger, videobøger og lydbøger...
- Centralen svarer ikke. - De ved, at vi er venner.
Jeg ville ikke indblandes. De overvåger mig uden tvivl.
Nå, men nu er udyret spærret inde i grotten.
Hvis jeg sad i en grotte i 40 år ville jeg også være ret knotten.
Endnu mere, hvis jeg fik en gravsten i hovedet. Jeg forstår udyret.
- Hvad er der? - Hold op! Du stinker!
- Det var ikke mig! - Så var det nok naboen, Gervasia.
Det var ikke mig, sagde jeg!
- Hvor skal du hen? Bliv her! - Ti stille og bliv der.
- Men... - Knyt nu, for dælen!
Må jeg sige noget nu?
Du glemte patronerne!
Skal jeg komme ned med dem?
Vær sød at gå din vej. Gå nu...
Led overalt.
Udyret flygtede og har dræbt fire personer.
Forbandelsen er altså ikke brudt, og dine venner må være stukket af.
Du hjalp dem forhåbentlig ikke?
- Jeg advarede dig i går. - Det er ikke mine venner.
Marino har ignoreret mig i 15 år, og jeg kender ikke den anden.
Du kan smide dem i floden, jeg er ligeglad.
Vito!
- Hvad laver den køter her? - Møghund!
Det er Tomás' hund. Han gik forvildet rundt helt alene.
- Jeg vil beholde ham. - Ingen ovenpå.
- Heller ikke her. - De kan ikke være sluppet væk!
Vi har ødelagt deres biler og blokeret alle udgange.
Vi skal nok finde dem.
Vi leder videre!
Hvorfor står du der og glor? Du skal med os.
Forlad ikke huset. Jeg forsøger at ringe til politiet.
Vi har vendt hver eneste sten. Ingen spor.
Udyret har måske ædt dem.
Hvis udyret havde ædt Marino, var det ikke gået til angreb i går.
- Hvor er udyret så? - Det gik nok tilbage til laden.
- Det kender ikke andre sikre steder. - Så dræber vi det!
- Hvad så med forbandelsen? - Den bliver måske ikke til noget.
Øjeblik, jeg er ikke med. Hvilken forbandelse?
Den, der kommer, hvis vi ikke hæver forbandelsen.
Der var en forbandelse, og nu...
Der kan komme endnu en forbandelse, hvis vi ikke bryder den første.
Vi ved ikke, hvad forbandelsen er.
- Hvilken en? - Den anden!
Klap nu bare i, for fanden!
Hvis udyret ikke har ædt Marino, er det kikset for os.
Så hvilken rolle spiller den anden?
Hvad den end er, så kan den ikke være værre end den første.
Jeg mener...
...at vi skal dræbe udyret.
Det er Guds vilje.
Hvem skal gå derned?
Du.
Fandeme nej!
Gå ned, eller du får en kugle i maven.
Hvem er du?
- Er din makker besat af får? - Hvorfor det?
Den kommer ikke til at virke, bare fordi du stirrer på den.
- Pas på min sandwich. - Ti stille!
- Du træder på den! - Stille!
- Mormor? - Tomás? Kan du høre mig?
De vil myrde os! Send politiet hertil!
Hvad? Jeg kan ikke høre dig!
Her er en varulv! Ring til politiet!
- Jeg kan ikke høre dig. - Den vej!
Mormor!
- Tomás? - Ring til politiet.
Nej, den vej. Fandens, pas på!
Vi er i fare! Du må hjælpe os.
- Vær nu stille! - Jeg kan ikke...
Mormor? Fandens også!
- Hør, mine flæskesvær... - Skide være med dem!
Træk mig op!
- Der er ingen dernede. - Det er umuligt.
Gå selv ned og se efter.
Det bliver snart mørkt. Udyret vil slå til igen.
Klokken halv otte mødes vi alle i baren.
I nat vi vil spore udyret sammen.
Vær ikke urolig. Jeg får dig væk herfra.
- Det er mig. - Hvor er vagterne?
De gik. Der er udgangsforbud til midnat.
- Ringede du til politiet? - Det gik ikke.
- Var det ikke noget signal? - Ikke en lyd.
- Hvem er ungen? - Det ved jeg ikke.
Han var nede i grotten. Han kan være udyret.
Det kan du ikke mene.
Har du en skrue løs? Hvorfor tog du ham med?
- Hvad skulle jeg gøre? - Dræb ham! Han er jo udyret!
Du kan selv dræbe ham.
Kom nu, skyd ham. Han står lige her.
Nej, se ikke på mig.
Jeg har ingen børn, men jeg har fadderbørn i Guatemala.
- Eller Peru. - Fandens...
Hvad gør vi?
Det bliver snart mørkt-
- og så bliver Jern-Henrik her forvandlet til et monster.
Desuden vil hele byen dræbe os.
- Jeg har en idé. - Sig frem.
Hør her...
For at bryde forbandelsen skal udyret æde en Marino. Ikke?
Fremragende, Einstein!
Skal ungen æde mig med kartofler, eller hvad?
Så vidt jeg ved, har ingen sagt, at han skal æde dig helt.
Det er nok med en finger.
En finger... Hørte du det?
En brutal, men interessant idé.
- Er I helt fra forstanden? - Kom nu, skær en finger af!
Vi bruger kun tommelen lidt. Eller var det omvendt?
- Tag lillefingeren. - Jeg skyder den, der nærmer sig!
Det er ikke ladt.
Skiderik!
Du foretrækker måske en anden legemsdel. Måske et øre...
- Du må selv vælge. - I er nogle svin!
Slip mig!
Rolig! Mange kendte forfattere mangler en finger.
- José Cela, Wells, Gloria Fuertes. - Hvad fanden siger du?
- Slip mig så, for helvede! - Cervantes havde kun en arm.
Der er to metoder.
Den lette og den svære. Hvilken foretrækker du?
- Så bliver det den svære. - Vil du have en tår?
Vent!
Hvad er der nu?
Ikke fingeren! Så kan jeg ikke skrive. Tag en tå i stedet.
Nej, vi skal gå meget og sikkert løbe herfra.
Det er svært uden en tå. Du har ikke brug for fingeren for at skrive.
Du gør sikkert læserne en tjeneste.
- Mario har ret. Slap af. - Forbandede slagtere!
- Du bliver en helt. - En, to og!
Herrejävlar!
Hvad blev der af tre, dit svin? Alkohol!
Fanden tage jer alle sammen!
Og fanden tage min oldemor og alle mine slægtninge!
Vi må hellere give knægten den.
Den er lidt uhyggeligt, når den er rå.
Har du hvidløg og persille?
- Kom tilbage med den! - Vito!
- For fanden, Mario! - Undskyld...
Pas på min finger!
Vito, kom ud!
Han åd kødet.
Han efterlod ikke engang et neglebånd.
Hvad gør vi nu?
Rødder...
Jeg er forfatter! Hører I? Forfatter!
Hvordan helvede skal jeg kunne skrive uden fingre?
Brok dig ikke. Hawkins skriver med kørestol.
Hunden...
Giv hunden den anden finger.
I kan give knægten mine nosser, hvis I vil.
Spis den! Den er lækker.
Spis den. Tag den og spis den!
Tag den... Mums, mums!
Den er meget lækker!
Det var godt!
Kom nu, det er ikke så slemt. Du er heldig.
Kun de færreste kan sige, at de så på, mens de blev spist.
Var du ikke holdt op med at drikke?
Knægten har spist den.
Hvad gør vi nu?
Nu, efter mine fingre, kan I to spise min diller.
I skumringen ved vi, om det virkede. Halv otte skal alle mødes i baren.
Vi venter her indtil da, så der er klar bane.
Vi skal forbi den gamle togstation. Stien bag den fører til nabobyen.
Svenskere er gode til at give blowjobs.
Jeg laver kaffe.
Med meget salt!
Lidt salt på hovedet. Mums!
- Skulle I ikke mødes i baren? - Den er lukket. Dødsfald i familien.
Nu skal I høre.
I kan lade dem gå nu.
Her er udyret. Han var i grotten.
Nej, gør ham ikke noget!
Vi gav ham Tomás' finger, og han spiste den.
Forstår I det ikke? Udyret spiste Marinos finger-
- så forbandelsen er brudt.
Mario og Tomás vil ikke sige noget.
- Det lover vi. - Jeg sværger ved mine børn.
Hvordan ved vi, forbandelsen er brudt, og at han ikke bliver et udyr igen?
Jeg er ikke hundrede på det.
Vi må vente, til det bliver nat.
Nu skal vi se, om det er sandt.
Jeg håber, du har ret.
Se... Hvad var det, jeg sagde?
Forbandelsen er brudt.
Det ser sådan ud.
Men for en sikkerheds skyld-
- dræber vi jer alle sammen.
Forbandelser er ofte uklare, så man ved aldrig.
Det er bedst ikke at efterlade vidner. Det er Guds vilje.
Hvad fanden sker der?
Forbandelsen, fordi forbandelsen ikke er brudt!
Hvad så med min finger?
Vi gjorde det for sent. Dagen efter at 100 år var gået.
En rigtig øv-dag!
Jeg besøger aldrig mere en landsby! Til helvede med landlig idyl!
- Mormor! - Skynd jer ind!
Tag selerne på.
- Hvad laver du her? - Jeg vidste, at der foregik noget.
Mormor? Hyggeligt at mødes. Der er krudt i kvinderne i jeres slægt!
- Hvorfor sagde du ingenting? - Jeg troede ikke på forbandelsen.
Pas på!
Men nu er jeg her.
Havde du sagt det for en måned siden, var vi sluppet for det her.
Væk, din loppesæk!
Fandens!
Sømmet i bund!
- Skal du absolut høre musik nu? - Jeg har ikke gjort noget!
- Lige frem, frue! - Kald mig Rosa.
Jeg tror, de er væk nu.
Nej! Vito!
Vent!
Kør, mormor!
Satans!
- Forfandet lort! - Ud med jer! Løb som bare pokker!
- Luk alle vinduer og skodder! - Hurtigt!
Hold imod!
Jeg tror, at de er gået.
- Alt er lukket ovenpå. - Også her.
De vender sikkert tilbage. De er halvt dyr, halvt menneske.
Nok er de fra landet, men de har en smule hjerne.
Jeg ringede til politiet, men de nægtede at komme.
Jeg vidste ikke, hvad jeg skulle sige.
Hvordan forklarer man det her uden at havne på en tosseanstalt?
Hvorfor skal vi til Arga? Der sker jo ikke en skid der.
En dame ringede og sagde, at der måske var noget i gære.
Eftersom vi er betjente, Joaquin, kører vi derover og ser efter.
"Måske".
Jeg vinder måske i lotteriet, og så ser du ikke mere til mig.
"Noget"? Er det en forbrydelse, et bryllup, en dåb eller en nadver?
Hør...
Forbandelsen, altså den anden eller hvad den nu kaldes-
- rammer kun landsbyens indbyggere, ikke sandt?
Hvorfor har den ikke ramt dig?
Din djævel! Din galiciske ulv!
- Jeg lavede bare sjov! - Forsøger du at spille morsom?
Undskyld, frue.
Jeg er ikke født her.
Mine forældre var på bryllupsrejse, da jeg blev født.
- Men hvis de var på bryllupsrejse... - Ti stille, Mario.
Hvem er dette barn?
Hvis vi har ret, er han markisens søn.
Du har ret. Han er min fætter.
- Hvordan ved du det? - Han genkendte den.
Det har været hans mors.
- Forbandede varulve! - De har ædt lysene.
Hvis bare jeg vandt i lotteriet...
Er det ikke bedre end at sidde på stationen og skrive rapporter?
Nej, for stationen er opvarmet-
- og der behøver man ikke spare.
Desuden sender de "Francotiden - sådan oplevede vi den" i aften.
Hvad var det, jeg sagde? Her sker ikke en skid.
Ingen er ude, og alt lys er slukket. Det er lidt mærkeligt.
De sover måske alle sammen.
Hvad fanden er det der?
Jeg er ikke sikker, men jeg ville sige, at det er...
Det er varulve!
- Men varulve findes ikke! - Det er noget, du tror.
En stor del af 1800-talslitteraturen handlede om varulvenes eksistens.
Hvem siger, at Lovecraft, Poe og de andre-
- ikke hentede inspiration fra virkeligheden?
Er du blevet litteraturekspert?
Hvad skal vi gøre?
Rapportere til stationen, selvfølgelig.
- Det var ligegodt satans! - Vær helt rolig.
Sænk pistolen.
Halløj der! Godaften.
Bliv stående, hvor I er, med hænderne over hovedet.
- Mange tak, gutter. - Hvad har du gang I?
Vi ved ikke, om de er voldelige. Jeg vil give dem en chance.
- De er ikke fredelige. - Nej, det er de ikke.
Glimrende, Joaquin.
Du har sikkert skudt motoren og radioen i smadder.
- Endnu en disciplinærsag. - Gør dig selv en tjeneste.
Spring ikke over skydeøvelserne næste gang.
Så smutter vi.
Og heller ikke den fysiske træning.
Den bedste taktik er at overraske fjenden.
Ikke for at hyle dig ud af den-
- men er pæle ikke til vampyrer?
Vi har kun lidt sølv til kugler, og her er intet vievand.
Nej, det er en god idé. Desuden holder det dig beskæftiget.
Det er daggry om tre timer.
Hvis det lykkes at holde ud, klarer vi os gennem det her.
Kom her, Tomás!
Beklager, men pæle er til vampyrer.
Min onkel skrev denne bog. I bogen taler han om forbandelsen.
Efter alt det, der skete, blev hans kone dræbt af en vred folkemasse.
Det lykkedes ham og hans yngre bror, min far, at flygte.
De tog til Madrid, hvor mine forældre mødtes, og jer er født.
- Hvad blev der af markisen? - Han døde et par år senere.
Inden han døde, fortalte han hele historien til min far-
- som undersøgte forbandelsen.
Sigøjnerne var fra Rumænien-
- og sigøjneren, der var i seng med min moster, havde lykantropi i slægten.
Han havde ulveblod i årerne.
Diego var en krydsning af to racer. Halvt ulv, halvt dreng.
- Diego? Hedder han det? - Lille Diego.
- Han er din ældre fætter. Helt vildt! - Han er over 100 år gammel!
- Hvorfor er han ikke vokset? - Det kan skyldes forbandelsen.
Han blev ikke forvandlet i nat, så han er sikkert befriet for den.
- Hvad gør vi med ham? - Tager ham med, selvfølgelig.
- Er du tosset? - Hvorfor ikke?
Det var ikke hans skyld. Det var min forbandede moster.
Staklen har været et offer hele sit liv.
Krydsningen af racerne fik mig til at tænke på en morsom historie.
- Hvorfor kom jeg ikke på den før? - Hvilken historie?
Historien handler om en dreng i en landsby og et får.
Du lovede at tie stille!
Min ven her, da han var ung, var stangliderlig en vinter.
Nu knytter du!
Så en nat, stiv som bare fanden, gik han ind i sin fars fold og kn...
- Undskyld, han elskede med et får. - Det er løgn!
Men det var ikke det værste. Efter et par dage...
...blev fåret drægtigt, og han troede, at det hans skyld.
- Ikke foran din mormor! - Han sov ikke i to måneder.
Han troede, at fåret ville få et mutantlam.
Halvt lam, halvt bondeknold.
Det er længe siden. Vi gjorde frygtelige ting dengang.
Det er ikke så slemt. Hvem har ikke revet den af på sit kæledyr?
- Jeg havde en hamster... - Ti stille!
Det kommer fra loftet.
Det er måske en mus. Vito åd en forleden.
Er det en hamster, så kan han gå op. Lad os se efter.
- Mener du det alvorligt? - Er du stadig bange for loftet?
Det er ikke det, mormor.
- Jeg var deroppe forleden. - Du sked næsten i bukserne.
Kom nu, Indiana.
- Hvad er det? - Stille! Kan du ikke høre det?
- Hvad? - Lyt!
Din veninde er tilbage fra de døde for at hævne sig.
Din djævel!
Hun tog jeres søn, menneskefåret, med.
Han er voksen nu. Han er en stor dreng.
Han har dine øjne og dine bakkenbarter.
Han har...
- Jeg tror ikke, de hørte os. - Mon døren kan holde?
- Skub den op! - Jeg kan ikke!
Mine fingre!
Nu skrider vi!
Jeg har en idé.
- Bolden! Kan I se den? - Hvad laver du?
Kan I se den? Apport!
De har jo samme gener...
Ud med jer, nu! Jeg dækker jer.
Skynd jer!
- Løb! - Til kirken, fart på!
Løb! Løb!
- Hvad er der sket med hovedet? - Jeg skød mig selv.
Jeg skød mig kun i hovedbunden for at spille død.
Det er bedre at miste lidt hud og hår end at blive ædt af varulve.
Ikke sandt?
Ja! Jeg burde have dækning her.
Pokkers...
Dette er et hellig sted.
De kan nok ikke komme herind. De er jo forbandede.
Gå i dækning.
Mario!
Spred jer.
Nej!!!
Få ham væk! Gå i dækning bag alteret.
Få ham væk!
Se, hvad jeg har fundet.
Den er fra borgerkrigen. Tunnelen fører til vinkælderen.
Gå I. Jeg holder dem tilbage.
Vi har ikke tid til pjat! Ind med jer!
Jeg kommer efter jer.
Jeg forstår, hvad du vil gøre. Dynamitten virker nok ikke.
- Gå nu. Pas på drengen. - Held og lykke!
Tror I, at den bliver dårlig som yoghurt? I behårede fjolser!
Bliv ved med at løbe!
- Og Tomás? - Der er udgangen!
Brænd! Brænd, for helvede!
Træk mig op!
Tomás? Hvor er Tomás?
Tomás?
Tomás lever! Hjælp mig!
Tag fat, Tomás! Tag fat!
Giv ikke slip!
Jeg har dig! Giv ikke slip!
Min arm!
Sig noget!
Diego?
Hold ud.
Tak.
- Hvordan går det? - Fint nok.
- Hvordan vidste I det? - Vi så branden.
Vi ringede til jeres enhed, og I svarede ikke.
Hvad er der sket her?
Vent, til du læser min rapport. Du vil ikke tro det.
Nu skal vi anholde indbyggerne. Dem, der er tilbage.
Mario! Hvordan har du det?
Jeg kan nok ikke spille fodbold mere. Ikke stå på mål, i hvert fald.
Det bliver svært at spille klaver, men det har jeg jo aldrig kunnet.
En ting til.
Hvis politiet spørger, så sig, at jeg hedder Sanz, Alejandro Sanz.
Der er der mange, der hedder.
Værsgo...
- Kan I redde ham? - Vi vil gøre vores bedste.
Tak, Tomás!
Og ham, selvfølgelig.
Deres kone?
Ja.
Hvert år på hendes dødsdag kommer jeg her og lægger blomster.
Det gør mig ondt.
Tak.
Blomsterne er smukke.
De koster en formue, men hun er dem værd.
Mit liv er blevet så tomt, siden hun gik bort.
Der går ikke en dag, uden at jeg tænker på hende.
Hun var lyset i mit liv, solen i min have.
Jeg er ingenting uden hende.
Der er ikke mere tilbage for mig her.
Jeg beder til Gud, at jeg snart bliver genforenet med hende.
Ligger en af dine nære og kære ved siden af?
Hallo?
Du er forfærdelig.
Hvad gør vi ved vores lille problem?
- Hvilket problem? - Vi blev begge bidt af en varulv.
Lfølge legenden forvandles man til en varulv, hvis man bliver bidt.
Hvordan kan I tro på det sludder?
Ikke så underligt med alt det, der er sket.
Vito!
Først skal vi se, om I er blevet smittet.
- I aften er der fuldmåne. - Hvorfor binder du os?
Hvis I bliver varulve, vil I ikke være så søde mod mig.
Hvad vil du gøre, hvis vi bliver varulve?
Jeg ved det ikke. Vi må improvisere.
- Er du stadig sur over fingeren? - Nej, det er i orden.
Det er bare for en sikkerheds skyld.
Kan I mærke noget?
- Ingenting. - Min næse kløer.
- Smagte du på fingeren? - Nej.
Kun en lille bid for at se, om den manglede salt.
Også jeg. Det betyder, at vi er beskyttet mod forbandelsen.
- Derfor sker der intet med os. - Du har sikkert ret.
Du kan slippe os fri nu. Vi er ikke smittet!
- Hvad er der med ham? - Kom nu, Tomás!
Du blev da ikke bidt, vel?
Kom nu! Jeg har allerede lavet det nummer.
Tomás!
- Fandens, fandens, fandens! - Han sagde ikke en lyd!
- Sikke noget lort! - Tror du, han kan huske os?
Bider han, så husker han smagen, og at vi skar hans fingre af.
Hvad dælen gør vi nu?
Vi giver op. Vi lader ham bide os, så vi også bliver varulve.
Vi danner en lille flok.
Jeg kan ikke være en varulv med en arm!
Vi strejfer rundt ude på landet og terroriserer de lokale.
Vi forøger os og overfalder får.
- Ikke noget hundeliv. - Du er vanvittig!